ŽELEZNIČKA STANICA (a.k.a. INDISKRECIJA JEDNE AMERIKANKE)
Prema priči ČEZARE ZAVATINIJA
ĐOVANI DORIA
Taksi!
Taksi! Taksi!
ŽELEZNIČKA STANICA
Izvinite, gđo... voz za Napulj, kada polazi?
Žao mi je, ne razumem.
Šta kaže?
Vidite, gdine Alberto. Ima jedan u 19:00. - Oh, da. Vidim.
Molim vas, kada polazi sledeći voz za Milano?
Milano?
Ima jedan za 20', u 19:00.
Hoćete li mi onda reći koji voz da uzmem od Milana do Pariza?
Izvinite, zašto ne uzmete onaj u 20:30? On ide pravo za Pariz.
Ne, ne. Uzeću onaj u 19:00. Gde da kupim kartu?
Šalter 5. - Hvala.
Da, gdine? - Prvi voz za Đenovu, molim.
19:30. - Hvala mnogo. - Hvala.
Izvolite. - Hvala.
Molim vas.
Hvala.
Halo. Ovde gđa Forbs.
Je li tu moja sestra?
Moja sestra. Sinjora Stivens.
Izašla je?
Dajte mi onda moga nećaka, molim vas.
Voz iz Peskare stiže na peron 5.
Voz iz Peskare...
stiže na peron 5.
Halo? Pol?
Ovde tetka Meri.
Dragi, treba mi tvoja pomoć.
Uzmi jedan od mojih kofera, najveći...
i neka služavka stavi u njega sve što može.
Ja sam na stanici, odlazim.
Ne, ne, ništa se nije dogodilo ali ja... moram da uhvatim avion do kuće u Parizu.
Telefoniraću tvojoj majci čim stignem tamo.
Pol, samo požuri. Uzmi taksi.
Ne, ne. Samo... samo jednu torbu.
Moje ostale stvari mogu poslati kasnije.
Dragi, ponesi i moju bundu.
I požuri, molim te.
Hvatam voz u 19:30 za Milano, i čekaću te.
U redu onda, požuri, dragi.
TELEGRAF
Ulica Novara 93, Rim
Morala sam da odem. Dete bolesno.
Izvinite, gđo. Oprostite gđo.
Pardon, madam.
Izvinite. Olovku.
Hvala.
Morala sam da odem. ------- Oprosti mi i znaj da ću te uvek voleti.
Marija
"Stižem u sredu, u 19:00.
Vidimo se na stanici. Pozdrav, tata, mama."
Izostavi "Pozdrav."
Izvinite.
Ljubavi moja,
"Ljubav, ljubav, ljubav, ljubav, ljubav."
3.000 lira.
Moj je bio sa 10 reći. Onaj sa saučešćem.
Ne, ovaj je moj.
3.000 lira. - Mnogo vam hvala.
"Ljubavi moja, pre neki minut zastala sam ispred tvojih vrata."
"Znala sam da me iza tih vrata čeka sreća kakvu još nisam upoznala..."
"ali prosto nisam mogla da napravim taj poslednji koraka ka tebi..."
"jer moja volja se potčinjava tvojoj ako si blizu..."
"i to bi značilo da odustajem od svega... zauvek"
"Moja ljubav prema tebi me je naterala da zaboravim savest, muža."
"Čak mi i moje dete izgleda daleko."
"Oni su stvarni, i kako da ih zauvek zaboravim?"
"Najdraži moj, oprosti mi..."
"I znaj da ću te zauvek voleti."
18:50
Govorite li Engleski?
Ne. Gđo?
Molim vas, mogu li da vidim onu seosku nošnju iz izloga?
Fermo, dosta.
Onu malu sicilijansku haljinu? Koju veličinu, moliću?
Ne znam kakvi su ovde brojevi.
Moja ćerka ima 7 godina, ali je visoka za svoj uzrast i vitka.
Ima li širok porub? - Da, gđo.
Raste tako brzo. Bojim se...
Ekspresni voz za Milano je na peronu 11.
Pretpostavljam da će biti dobra.
Hoćete li mi je brzo upakovati?
Pošto je? - 8.000 lira.
Pažnja. Pažnja.
Izvinite.
Kupite kartu na automatu.
Ovde su peronske karte.
Kuda do voza za Milano? - Peron 11.
Dozvolite!
Pažnja!
Dozvolite! Dozvolite!
Pažnja! Dozvolite!
Izvinite. Ja nemam kartu.
Možete je kupiti i u vozu. - Hvala.
Dozvolite. Dozvolite.
Dozvolite.
Slobodno? Slobodno?
Vidi.
Dozvolite.
Gđice.
Izvinite. Slobodno.
Izvinite gđo. Izvinite.
Dosta! Dosta! Dosta!
Dozvolite. Dozvolite.
Mama.
Zašto na taj način, bez i jedne reči?
Čekao sam te.
Brinuo sam.
Žao mi je Đovani. - Ali, zašto?
Zašto?
Zar ne zaslužujem jedno "zbogom"?
Pisala sam ti, ali... - Da nisam telefonirao...
tvojoj sestri, ne bih ni znao.
Evo. - Šta? Ne želim da čitam šta tu piše.
Zašto nisi mogla da mi kažeš?
Tetka Meri!
Uspeo sam. Uspeo sam!
Hvala ti Pol. Baš si dobar.
Poljubi majku u moje ime. A evo dušo, poljubac i za tebe.
Jako te volim.
Šta se dogodilo? Je l' se nešto desilo ujka Hauardu?
Ne, ne, sve je... Svi su u redu.
Mislio sam da ćeš ostati.
Planirao sam da obiđemo toliko toga.
Pol, bolje da sad ideš.
Voz samo što nije krenuo.
Hoćeš li da ti unesem kofer u voz? - Ne dušo, hvala ti.
Ja...nosač će se za to pobrinuti.
Mislim da je Jolanda spakovala sve što bi ti možda zatrebalo.
Stavio sam igračke koje si kupila za Keti, i još jedan sat za ujka Hauarda.
Hvala ti dušo.
Hajde idi sad. - Doviđenja, tetka Meri. Nedostajaćeš mi.
Pol, i ti ćeš meni nedostajati.
Doviđenja dušo.
Pa, Marija, čini se da nemamo baš mnogo vremena, zar ne?
Zbogom.
Srećan put.
Meni je ipak bilo divno.
Prosto ne mogu... ja... ne mogu ovako da te napustim.
Ne. Marija, nemoj da me žališ.
Ne mogu da napustim stanicu. Moram da uhvatim voz u 20:30 za Pariz
U redu. Kako hoćeš.
Nalivpero?
Nalivpero? Eh!
Hajdemo negde gde možemo malo da sednemo.
Koliko vidim, ne misliš da mi pomogneš.
Možda grešim, ali...
Ako... ako ja... ako sam dobro razumeo...
ja sam onaj koji treba da pomaže.
Napuštaš Rim posle...
ovih nedelja, ovog meseca...
nakon onog juče.
Ili se ne sećaš jučerašnjeg dana?
Šta si mi tada rekla?
Da te volim. - Više nego...?
Više nego ceo svet. - Više nego ceo svet.
I?
I svih na svetu.
Ali to je bilo okrutno od mene.
Zato što nije bilo istina, je l' tako?
Imala si kupljenu kartu u džepu. - Ne!
Šta sam ja to tebi postao odjednom?
Neki... Stari priručnik koga više ne želiš?
"Koga više ne želiš"?
Onda ti ne znaš šta znači želeti.
Oh, zar ne znam?
Pre samo mesec dana, otprilike, gledao sam te kako silaziš...
niz Španski Trg.
Dopale su mi se tvoje noge.
Nije trebalo da gledam u tebe, možda...
da samo nije bilo tih nogu.
Zastala si kod tezge sa cvećem.
Kupila hrpu ruža.
Karanfila.
Nisam znao. Ja...
Bio sam tako uzbuđen.
I tako srećan kad si mi rekla:
"Izvinite, gdine. Gde je Ameriken Ekspres?"
Nislila sam da si Italijan.
To što moja majka potiče iz Amerike ne čini da sam manje Italijan.
U ovoj zemlji je bitno kakav si čovek.
Vi Amerikanke ste suviše emancipovane.
Da nisam bila emancipovana...
bih li uradila ono što sam uradila toga dana?
Dozvolila ti da me pozoveš u kafić... i častiš kafom.
Nekoliko kafa.
Tri sata.
Zašto si pošla sa mnom?
Pa...
Zašto si me zvao?
Zato što kad sam te video...
saznao sam šta znači želeti.
Ali nisi odgovorila na moje pitanje.
Zašto si pošla sa mnom?
Nisi delovao kao loša osoba.
Ja nisam neka maštovita žena. Ja...
Nikada nisam uradila ništa neprimereno, osim kad...
sam ti dozvolila da me pokupiš.
To si bio ti, bio je Rim...
a ja sam samo domaćica iz Filadelfije.
Ali... tada sam pomislila, biće to mala avantura...
nešto što bih čak mogla da poverim svojoj sestri...
ili napišem mužu.
Mala avantura. Jasno.
Dragi, ne rugaj mi se.
Kad to radiš, ne zvučiš kao neka idealna prilika.
Šta je... šta je "idealna prilika"?
Kad sam bila devojčica u školi, sve smo imale "idealne prilike".
Moja je bio dečko koji se zvao Persi Tutl.
Ti misliš da izgledam kao taj Tutl?
Persi je bio jako zgodan.
O, on je bio... Zar ja nisam?
Hmm?
"Mmm." - Jesi.
A kad se smeješ...
O, dragi.
Ti jesi moja idealna prilika.
Ali ja sam sada odrasla.
Sinoć sam ležala budna i razmišljala.
Razmišljala sam o smrti.
Da, razmišljala sam i o tome.
Onda sam mislila na Keti.
Pokušala sam da se setim njenog lica.
Mogu da e setim njene kose.
Slatkog malog vrata.
I pre svega, njenih očiju.
Ali sve su to bili rascepkani delići, kao...
kao slagalica koju ne mogu da sastavim.
Oh, Đovani.
A tako je mlada.
I jako brzo raste. Tako je... tako je nespretna.
Ona ima... protezu na zubima.
Plaši se mraka.
Ona je dete, moje dete, i... ja ne mogu da je napustim.
Dušo.
Svaki put kad smo pričali o tome,
u svim odlukama koje smo doneli,
jesam li ikad nagovestio da treba da ostaviš Keti?
Dobro znaš da bih voleo da ona bude sa nama.
Dobro znaš da bih voleo da svi budemo zajedno.
Da. Ti...
ja, Keti.
To je dobro za sve, ali...
Ti ga ne voliš.
Telefonirao mi je sinoć.
Zvučao je...
Oh, Đovani.
Zvučao je tako ranjivo, tako... tako izgubljeno.
Kao neki dečačić u tami...
koji doziva i doziva...
"Gde si? Gde si?
Kada se vraćaš kući?"
Palo mi je na pamet da zna da ga lažem...
da mu kradem dane, jedan po jedan.
On zna. Čovek zna kada gubi ženu.
Žena je kao još jedno srce unutar čoveka.
On oseti kad to srce stane.
Ali ja osećam da kuca.
Đovani... ne možeš da živiš sa čovekom 8 godina...
nosiš njegovo dete, i... i deliš njegove ambicije.
Ne možeš sve to bez da brineš šta se događa sa njim.
Onda je, on ili ja. Zar ne?
Ne, ne.
Zato što god misliš o tome sada, to...
to neće uništiti tvoj život.
Dragi, ti si mlad...
mnogo mlađi od Hauarda, i...
ceo život je pred tobom.
Ali Hauardova budućnost sam ja...
Keti i ja.
Keti je zamalo umrla na porođaju, i...
i Hauard se zakleo, i ja sam se zaklela...
stvarno zaklela... da ako preživi...
uvek će imati svog oca, svoju majku i svoju kuću.
Kako da zaboravim to obećanje?
Hauard nikad nije i nikad neće.
Tako je dobar prema nama. Nikada ne kaže ne.
Njemu je bilo dovoljno samo da pomislim da želim da posetim sestru u Rimu.
Nisam morala ni da izgovorim.
Pogodio je i insistirao da pođem na ovaj put.
Znala sam koliko će biti usamljen.
I bespomoćan.
On čak ne može ni čarape da nađe. - Oh, prestani.
Izvini. Samo ne želim više da slušam o voljenom suprugu
koji ne može da nađe sopstvene čarape.
Šta bi ti trebalo da radiš? Da provedeš ostatak života tražeći ih?
Ako želiš to tako da posmatraš.
Izvinite, ali morate da odete negde drugde.
Ne otvaramo pre 20:00.
Možemo li proste da sačekamo ovde dok ne otvorite.
Izvinite, ali ne odlučujem ja o tome.
Skini taj šešir. - Zašto?
Hajde. Skini ga.
Taj uobraženi mali šešir.
Počeo sam bio da te mrzim...
i da mrzim sve što izgovoriš.
Ali... ne mogu.
Ti si tako lepa.
Tvoja kosa. Ti stvarno...
Hajdemo odavde. Prevelika je gužva.
Nemamo kuda da idemo.
Hajdemo do mene. Možemo da upalimo kamin.
Tamo je mirno. Možemo da pričamo.
Tako si mlad.
Ponekad mislim da lažeš o svojim godinama.
Dušo, mi nismo sveci.
Bar ja nisam.
Izvini. Izvini. Ja nisam svetica Đovani.
Ali ako odem u tvoj stan...
za mene više neće biti nikakvog voza.
Konjak? - Da. Dva Konjaka. Francuska.
Dobro.
Marija, Marija, Marija, Marija.
Ja sam stvari shvatio drugačije.
Ponudili su mi posao na Univezitetu u Pizi,
gde je predavao i moj otac.
Mislio sam da bi ti i ja mogli da živimo u "Marina di Pisa" u kući u kojoj sam rođen.
Dopala bi ti se ta kuća. Gleda na more.
A ja bi učio Keti da jedri.
Bojim se, da bi prvo morao da je naučiš da pliva.
Mogli bi da joj kupimo jednog asina.
Asina? - Da, magarca.
A šta bi tako malo dete radilo sa velikim magarcem?
Pa, nisam mislio na velikog magarca.
Mislio sam... nekog malog.
Kao što su oni sa Sardinije.
Vrlo su jaki.
Mogao bi da je vuče okolo u kolicima. Šta misliš, bi li to volela?
Bi. - Ne bih da te lažem. To nije raj.
Ja nisam bogat.
Mislim, mi moramo da vadimo vodu iz bunara.
i svaki put kad je... svaki put kad grmi, nestaje struja.
Ali ja volim svetlost sveća.
Kad vetar duva iz Afrike, bude vrlo toplo.
Baš ide na živce.
Svi postaju svadljivi.
Ti i ja bi se verovatno dosta svađali.
Dragi, zar bi smo? Zašto?
Pa, iz istog razloga zbog koga si se svađali moja majka i otac.
Ja sam mislila da su bili srećni. - I jesu.
I jesu, vrlo. Osim što je on bio Italijan, i tako se ponašao.
Voleo je da sam upravlja svojim životom. Uveče bi izlazio...
i odlazio u kafe... i igrao karte.
Majka je pak mislila da on mora da bude sa njom u kući.
Pa, i ja takođe.
Mislim, ne bi baš volela da izlaziš svako veče i ostavljaš me da...
Šta? Da mi krpiš odeću i spremaš večeru?
Ti to ne bi volela? Oh, ja bih.
Ne zaboravi, I ja sam isto Italijan.
Ako se ne bi ponašala... Ja bih te tukao.
Đovani, ne bi ti to.
Zar bi? - Bi, naravno.
Nemoj sada o tome da brineš.
Ja ću da odem da igram karte. Ne večeras.
Hajdemo. Hajdemo odavde.
Idemo do mog stana. Zašto da ne prošetamo?
Biće nam hladno kad stignemo tamo.
Upalićemo vatru, spremićemo večeru.
Ako ništa drugo, bar na kratko...
mogli bi da vidimo kako bi moglo da izgleda.
Hvala. - Molim. Marija.
Ti ne želiš da ideš.
4 šolje čaja. - 240 lira, moliću.
Da, tako je.
Šta je bilo?
Zaboravila sam.
Nešto što sam kupila za Keti.
Neku haljinu. Ostala je u vozu.
Pa, možemo joj kupiti drugu.
Pol! Pol!
Pol. Zašto nisi otišao kući?
Mislio sam da malo razgledam okolo.
Zar nisi propustila svoj voz?
Uhvatiću jedan kasniji.
Nisam htela da presedam.
Pol, da te upoznam sa gdinom Doriom, mojim prijateljem.
Moj nećak.
Milo mi je?
Koliko ima sati?
19:25.
Oh, dobro. Imamo više od jednog sata.
Dušo, bi li hteo nešto? Toplu čokoladu?
Naravno.
Hoćeš da te sačekam u restoranu?
Važi dušo. Odmah ću ja.
Laku noć, Gosn., uh... - Laku noć.
I šta sad?
Nije mi palo na pamet da postoji šansa da ću da naletim na Pola.
Ipak eto ga.
Đovani, nema tu pomoći. Šta sam mogla da uradim?
Zašto si ga pozvala?
Ma ja sam samo... prosto sam se iznenadila što ga vidim.
U svakom slučaju, pretpostavljam da je bolje da priznamo.
Čini se da se sve zaverilo protiv nas.
Ti... i sam vidiš kako je, zar ne dragi?
Ne, ne vidim. - Ja...
Želela sam da bude drugačije, ali...
Zbogom Đovani.
Video sam! Udario te je tetka Meri! Udario te je!
Pol, ti ne razumeš...
Veruj mi. Ne bi on to uradio da sam ja bio tu.
Smrdljiva kukavica! - Ne. Nije to baš tako dušo.
Hajde. Idemo Pol.
Udariti ženu! - Dušo, zar ne možeš da zaboraviš?
Nije to uopšte to što ti misliš da jeste.
Ne veruješ mi?
U redu tetka Meri. Ako ti tako kažeš.
Sve na ovom svetu bih učinio za tebe.
Dragi, znam da bi.
Hajde da se vratimo kući, tetka Meri.
Možeš i sutra da odeš, zar ne?
Sutra će biti kasno.
Izvinite. Voz za Pariz? - Peron 7.
Hajde. Pol, idemo.
Hajde da odmorimo malo. - U 3. klasi tetka Meri?
Kakve ima veze?
Gđo, ne osećam se dobro.
Potreban joj je lekar. - Tamo je ambulanta.
Mislim da ima bebu.
Trudna je samo 4 meseca.
Odakle ste? - Iz Engleske. Rudar.
Nema više posla u rudniku, uglja, morao sam se vratiti u Italiju.
Bolje je da je odvedete u hitnu pomoć.
Tamo je.
Pol, ostani ovde i pričuvaj decu.
Njih? - Da.
Je l' nešto ozbiljno?
Kaže da mora da odmara... spava...
ali... u krevetu.
Tri noći nije videla krevet.
Ali, sigurno bi mogli da odsednete negde u nekom malo hotelu.
Ja, da. Ali ona neće.
Dečica, gđo. Mora čuva novac za novu bebu.
Ne. Hvala gospoja. Vi već mnogo dobri.
Doviđenja. - Doviđenja.
Ja molim madona za vas.
Ona dobra žena.
Dobra majka.
Uvek... Uvek samo porodica.
Nikad ona.
Da, divna je.
Zbogom.
Ja ću poneti ovo. Koliko?
Želiš li i ti nešto? - Da. Hvala.
Bambini.
Pol...
Pol, Želim... želim da odeš kući.
Zašto ne mogu da ostanem dok ne odeš? - Propustićeš večeru.
U svakom slučaju, Pol, volela bih da budem nasamo.
O, volim te dušo. Pravi si anđeo.
Ali ja sam sad dobro, stvarno.
Dobro tetka Meri.
Reci majci da ću pisati iz Pariza.
A pisaću i tebi dušo. - Hoćeš li? Obećavaš?
Da. Ako ti nešto kažem, čuvaćeš tajnu? - Naravno.
Možeš da mi veruješ. Znaš to.
Pitaću tvoju majku da te pusti da nas posetiš za Božoć.
Oh, tetka Meri!
Zdavo, dušo. - Božić. Vou!
A sada briši.
Zdravo tetka Meri.
Zdravo dušo moja.
Ćao, lepotice.
Hej, Pol!
Pol, gde je Marija? - Ne znam.
Kako misliš ne znaš? Bili ste zajedno.
Tako je. - Gde ste se rastali?
Ne sećam se.
Slušaj, Pol...
Moram da je vidim.
Samo mi molim te reci gde si je ostavio.
Molim te. - Ništa vam neću reći.
Marija!
Hoću da te poljubim.
O, draga moja. Hoćeš li mi oprostiti?
Nema šta... nema tu šta da se prašta.
Ja sam ona kojoj treba oprostiti.
Želim da budeš srećna. To je sve što želim.
Puštam te da ideš. Više te neću videti.
Ali hoću da budeš srećna.
Je l' ti to plačeš Đovani?
Mogla bi da zaspim.
Sa tvojom toplinom uz mene.
Zvuk tvog srca koje kaže...
Šta kaže?
Zajedno.
Zajedno. Zajedno.
Jutros sam se probudila, jedva je zora svanula.
Nisam mogla da te dočekam. Da čujem tvoj glas.
lutala sam ulicama...
kao mesečar.
Padala je slaba kiša.
A ja sam se nadala da će kiša oprati
ovu čežnju za tobom...
i...
i želju za tobom.
Misliš da to kiša može?
Slatki Đovani.
Potpuno su ludi.
Šta je bilo Đovani? Je l' nešto ozbiljno?
Izgleda da smo kriminalci.
Moramo da odemo sa njima... do komesariata.
Do policije?
Oh, Đovani.
Nemoj da brineš.
Ništa se neće desiti.
Sve je u redu Đovani.
Luiđi, pogledaj!
Dobro veče.
Vidi, gdine, možete mene da odvedete u komesariat...
ali zar ne možemo damu da pustimo da ode?
Ona mora da uhvati voz.
Nisam ja za to zadužen.
Draga, moraš da odeš odavde.
Ovuda. Stepenicama. - Ne.
Idi, idi, idi, idi! Trči! - Ne mogu.
Moraš! - Đovani, ne mogu.
Molim vas. Pročitajte svoju težinu.
Sedite.
Samo sam prolazio.
Slučajno sam naleteo na njega.
Ove seljačina. Dođu u grad...
i misle da su svi lopovi.
Izvinite.
Đovani, šta će se dogoditi? - Ne znam.
Molim vas, mogu li da vidim vaša dokumenta?
Je l' imaš svoj pasoš?
Šta sad čekamo? - Komesara.
Šta je ovo, zoološki vrt?
Jesmo li mi gomila majmuna ili šta?
Oh, Đovani.
Šta?
Amerikanka.
Moja prijateljica treba da uhvati voz za 15'.
Gledajte, ako išta treba da se razreši, razrešite to sa mnom.
Stiže voz sa predsednikom.
Onda će komesar da stigne.
Mi ćemo prikupiti dokaze.
Nakon toga, sve je do komesara.
Ti...
Vidi, zar ne možeš da razumeš?
Ovoj gđi će otoći voz.
Zar ti ne možeš da utuviš u glavu...
da je ovo prekršaj?
Prek... kako to misliš "prekršaj"?
Razgovarajte sa komesarom.
I šta očekuješ od ovoga, medalju?
Đovani.
Ne znam...
Ne znam. Ja samo... Izgleda da samo stvaram nevolje.
Đovani, dragi.
Ako je ovo skandal, to me nimalo ne plaši...
zato što sam se odlučila u vezi nečega.
Šta god da se dogodi, reći ću Hauardu.
Strašno ću ga povrediti, ali ja...
Pol!
Nije me video, hvala nebesima.
Pol.
Nikada mi ne bi oprostio.
Gđa Hauard Forbs.
Gđu Hauard Forbs...
ljubazno molimo da ode do sobe za prtljag...
da podigne svoj prtljag ostavljen kod nosača br. 12.
Gđa Hauard Forbs.
Gđu Hauard Forbs...
ljubazno molimo da ode do sobe za prtljag...
da podigne svoj prtljag ostavljen kod nosača br. 12.
Komesar.
Ustanite.
Dozvolite. - Napred.
Sedite Gđo Forbs.
Zašto ste vas dvoje na stanici?
Gđa mora da uhvati voz.
Za gde? - Pariz.
Jeste li razvedeni od svog supruga?
Nisam.
Imate li dece?
Ne.
Da. Jedno.
Zna li vaš suprug da ste u Rimu?
Zna.
Čime se bavite?
Nastavnik.
"Ja, dole potpisani, Đulio Valardi di Đuzepe...
"skretničar na železničkoj stanici u Rimu...
"imam da izjavim sledeće:
"U 19:30., tokom redovnog obilaska pruge...
"zatekao sam u kupeu 3. klase jednog praznog vagona...
"čoveka i ženu koji su razgovarali.
"Pošto nisu mogli da opravdaju svoje prisustvo u vagonu...
"izvršio sam hapšenje, i priveo ih u stanicu policije...
"u cilju sprovođanja adekvatnih mera.
Pročitao, potvrdio i potpisao Valardi, Đulio."
"čoveka i ženu koji su razgovarali"?
Skretničar je malo razmislio i, uh...
malo je pobrkao lončiće.
Ah, pa...
onda je u pitanju samo prekršajna kazna.
Oh, rado ću platiti koliko treba.
Da, ali ovo je sad nešto drugo.
Ovo nije obična kazna. Ovo je zvanična tužba.
Običnu kaznu možete platiti i policajcu...
alo kod zvanične tužbe, kazna mora da završi kod sudije.
Mora doći do suđenja.
Gđa je udata. Ima i dete.
Ako se sve ovo iznese u javnost...
Posledice bi za nju bile kobne.
Ali sav ovaj posao. Onoliko toga je urađeno.
Kada vaš voz polazi?
20:30.
I dalje želite da idete?
Da.
Sretan put gđo.
Hvala vam.
Bolje da pokupimo tvoj prtljag.
Pretpostavljam. Nema baš mnogo vremena.
Ne, nema baš mnogo vremena.
Uzeću ti rezervaciju... za voz.
Brzo.
Isprave.
Oh.
Proveri.
Kad stigneš u Pariz, šta ćeš da radiš?
Uzećeš prvi brod? - Mislila sam na let.
Tako bih... mogla bih da stignem u nedelju.
U nedelju.
Poslaćeš mi telegram?
Ne, Đovani. Ne smemo.
Bez telegrama. Bez pisama.
Samo reci... "Stigla sam."
U redu.
Ideš pravo u Filadelfiju?
Mislim da da.
Hoćeš li prihvatiti taj posao u Pizi...
na univerzitetu.
Hoćeš li, Đovani?
Hoću.
I hoćeš li živeti u kući sa pogledom na more?
Da.
Dobro veče.
Prazan kupe, molim vas, ako imate.
Sumnjam madam, ali moraću da pitam i drugog kondukrera.
Ti... možeš da doručkuješ u vozu.
Uzeću samo šolju kafe.
Možeš da tražiš od poslužitelja da ti donese šolju kafe.
Da, znam.
Ne mogu da vam dam prazan, ali jedna gđa je pristala da podeli sa vama
ako želite.
Ljubazno sa njene strane. Hvala vam.
Vaš pasoš, moliću.
Treba da uđete. Voz samo što nije pošao.
To je kupe broj 7 u sledećem vagonu.
Kasnije ću vam propremiti ležaj.
Hvala vam.
Hvala. - Molim.
Ja... Ja... mislim da bih trebao da odem.
Ne još.
Uskoro ću početi...
da se pitam.
Celog života ću se pitati...
"Gde je on?
"Gde, ovog trenutka...
"baš sad.
"U šta gleda?
"O čemu razmišlja?
"Je li dobro?
"Je li zaljubljen?
Je li ona lepa?"
On je zaljubljen...
i ona je prelepa.
Neću nikada, nikada...
Izvinite gdine. Voz je krenuo. Gdine!
Boli li te?
Ne.
POSETITE WWW.PODNAPISI.NET
Obrada: suadnovic